ODREZANI
Kot marsikdo že ve,
je nevihta močno poškodovala bolnišnico.
Streho bi skoraj odneslo. Morali smo izklopiti elektriko.
Tako zdravstvena oskrba ni več zagotovljena.
Upoštevati moramo civilno zaščito
in zgodaj zjutraj zapustiti otok s plovili reševalne službe.
REŠI SE, KDOR SE MORE
Zatem bomo vsekakor odrezani od zunanjega sveta,
kar lahko traja več dni.
Torej?
Živjo, jaz sem Tom, ta bedak pa je Klaus.
Živjo, Tom, živjo, Horst. Fanta, žal mi je, vendar moram delati.
Mislila sva, da bi si vzela krajšo pavzo,
zato ti nudiva pijačo.
Tu ni veliko takih, kot si ti.
Ja ...
Turistov? –Ne. Ne turistov.
Lepih žensk. Tu se redko znajdejo lepe ženske.
Aha, razumem. Hvala za pojasnilo.
Je kaj narobe?
Oprostita, fanta, toda ali bi se lahko vrnila
na svoje mesto in vse to še enkrat vadila?
Ja? –Presneto, Clemens!
Mojo številko ima! Danny ima mojo številko!
Si prepričana? –Poslal mi je SMS!
Presneto! Dobro, dobro ...
Sranje, Linda. Žal mi je.
Kako mu to vedno uspe? Presneto!
Ne živciraj se. To ne pomeni, da ve, kje si.
Kako pa ti to veš?
Številko ima. Čakaj ...
Ga lahko locira? Moj mobilnik?
Nehaj! Ne more. Vsi servisi za lociranje so dezaktivirani.
Kje pa. Danny ni NSA.
Prav. Potrebujem novo kartico SIM. Mi jo pošlješ?
Morda je čas, da se vrneš in soočiš s tem.
Odvetnica pravi, da primera ni mogoče končati
brez tvoje izjave.
Si govoril z odvetnico? Zakaj?
Pobegnil vam je.
Bedarija, ne izpustimo ga izpred oči. Doma je.
Ilko in Kante čakata pred njegovimi vrati. Toda, sestrica,
ti si že tri tedne na tistem otoku.
Koliko časa bo to še trajalo? –Nimam pojma, Clemens.
Zakaj ne vprašaš Dannyja?
Presneto!
Kako se je odzvala? –Nisem ji povedal.
Tako in tako je panična.
Stari, častna beseda. Tudi jaz ne vem,
kako mi je tip uspel pobegniti. Pojma nimam.
Kaj bova zdaj? –Ga bova že našla.
Potem pa bova končno poskrbela zanj.
Danny je daleč. Ne ve, kje si.
Tudi če ve, ti nič ne more. Ti si na otoku,
sredi orkana.
Kmalu te bom našel. LP, Danny
Linda ...
Hej!
Samo šalila sva se!
Hej, kje si? Ne boj se!
Hej?
Samo šalila sva se! Hej!
Brat!
Precej daleč je padla!
Ne vem, kaj počne.
Kaj ji je?
Kaj bova zdaj? –Beživa!
Nihče ne ve, da sva tu!
Pa če se je poškodovala?
Ni se. Videl si, da je pobegnila.
Si nor? Pusti to tu.
Moja stranka je že priznala,
da se je spotaknila ob psa.
"Spotaknila?" Aha! Pohodil jo je.
Z delovnim škornjem s kovinsko kapico!
Je bil to vaš pes, profesor Herzfeld?
Kakšno zvezo ima to, ali je bil moj?
Prosim, povejte stranki,
da mora odgovoriti na moja vprašanja.
Pes seveda ni bil moj. Lastnik je bil v trgovini.
G. Profesor, ste bili jezni?
Psica je bila breja.
Ne, po veterinarskem poročilu sodeč je bila predebela.
Debela, ne breja!
Moja stranka je upravičeno mislila,
da je psica breja.
G. Profesor, ste bili jezni?
Zakaj se tu vse vrti okrog mene, mojbog?
Brejo psico je brcnil v trebuh. Dobro?
Prosim, za trenutek vstanite. No, vstanite.
Vi tudi.
G. Profesor, res verjamete,
da bi bili v primeru fizičnega spopada kos
moji stranki?
Verjetno ne.
Toda v tem primeru ... Ni bilo prej tako,
da je bila moja stranka povsem presenečena nad vašim
Ne. Ni bilo tako.
Od kod ste šli tistega ponedeljkovega jutra, profesor Herzfeld?
Kaj vas je tako razjezilo, da ste moji stranki
zlomili nos, šest reber, dva zoba in podlaket?
Ta človek je brcnil nemočno in brejo psico v trebuh.
Ni se spotaknil. Prej je še rekel "Jebi se".
Sodnica, poskušam prikazati ozadje
tega dogodka.
Od kod ste prišli, g. Profesor?
Od kod?
Smučanje je še edina skupna stvar.
To je kot tradicija.
In rezerviral sem že kočo!
Pa povabi svojo punco.
Nimam je. Od kod ti to?
Ti to govori mama? –Ja, ja ...
Mama gre z Normanom v Avstralijo,
zato bo končno bajta prazna. Chrissi in Lena bosta prišli
in učile se bomo za maturo. Saj veš ... Smučanje?
Hannah, nisva se videla od septembra.
Za božič sem tudi potegnil kratko, čas pa zelo hitro teče.
Imam občutek ...
Ničesar več ne vem o tebi!
Kaj pa te zanima?
Kako je v šoli? Kaj je z vozniškim?
Si zaljubljena?
Gre, gre, ne še.
Hannah? Kaj se dogaja?
Kaj je, očka?
Najini pogovori so že leta
omejeni na klepet. Ne poznaš svoje hčere?
Potem naju morda ne bi smel zapustiti, očka!
To je nekaj drugega. Nekega dne ...
Ja, očka. Nekega dne mi boš povedal svojo plat
in vsi se bomo srečni objeli.
Zdaj pa se moram vseeno učiti za maturo. Hvala za zajtrk.
Hannah, čakaj malo, prosim.
Hannah!
Bi radi račun? –Kar postrezite si.
Hannah?
Hannah!
Jebi se!
Hej, rit! –Kaj si rekel, peder?
Profesor Herzfeld? –Odgovor je ne.
Ne, nisem bil jezen. Bil sem odlično razpoložen.
Sodna medicina Berlin, oddelek za hude delikte
Oprostite, ker sem vas klicala.
Toda če je kaj stvar za šefa, je to.
Seveda. Sestanek je bil tako in tako velika bedarija.
Kaj vemo o truplu? –Ženska je. Našli so jo v parku Spreewal.
V škatli za selitev. Našel jo je brezdomec,
ki je to dobro opisal. Rekel je:
"Nekdo ji je izpustil zrak iz glave".
Razumem, kaj je mislil.
Imate škatlo za selitev? –Pri forenzikih je še.
Hvala.
Gre za žensko, belko,
stara je med 50 in 60 let.
Rektalna temperatura, ki se je približala temperaturi okolice,
pa tudi poudarjeni krči in modrikavost kažejo,
da je smrt nastopila
pred največ 48 in najmanj 36 urami.
Obe čeljusti, vključno s sklepom,
sta bili po odstranitvi kože in maščobnega podkožnega tkiva
odstranjeni. Najverjetneje z grobo žago.
Obe roki sta odstranjeni za zapestnico
z ostrim rezom. Verjetno zato, da bi prikrili identiteto.
Ni slabo. Nekdo je vedel, kaj počne, ne?
Kaj pravi CT? –Tujki v glavi.
To ne bi bil prvi strel v glavo ta teden.
To ni naboj.
Ni aspiracije krvi. Ne v sapniku ne v pljučih.
Zunanje poškodbe so nastale po smrti.
Vsaj nekaj. Predstavljajte si, da bi bila še živa ...
Gremo na vsebino želodca.
Zamujam, oprostite.
Vi pa ste? –Ingolf von Appen.
Profesor Herzfeld! Tudi osebno se srečava.
Najlepša hvala, da ste odobrili mojo prošnjo za prakso
v vaši bolnišnici. To mi je v veliko čast.
Ne zahvaljujte se meni. Imate prijatelje v visokih krogih.
Redko mi direktor kriminalistične pošlje pripravnika.
V želodcu je 140 ml sivkasto-belkaste vsebine,
podobne mleku ali kaši,
vonj je kiselkast.
O, ja!
Je vse v redu, mladenič? –Seveda. Vse je v redu!
Čudno je le, da tu ni glasbe.
Glasbe? –Ja, glasbe. Veste, kaj ...
Proučiti moramo vsebino želodca.
Pa tudi drobtinaste elemente iz začetnega dela dvanajstnika.
Najprej si bolje poglejmo glavo.
Kaj se je zgodilo tej ženski?
O, ne! Zelo mi je žal!
Stojte!
Ne dotikajte se obraza.
Karkoli že je s to žensko, je lahko nalezljivo.
Ah, ja. Seveda.
Veste, kaj? Radi bi bili koristni, ne?
Ja, seveda.
Torej mi naredite uslugo.
Prinesite mi kardioverzijsko napravo.
Tako je. Pojdite v prvo nadstropje
in poiščite prof. Dr. Strohma. On bo vedel, kaj potrebujem.
Kardioverzijsko? –Povejte, da jo potrebujem za truplo.
Kardioverzijsko napravo. Prvo nadstropje. –Hitro, prepozno bo!
Ja, kardio ... verzijsko. –Snemite rokavice! Umijte si roke!
Roke!
Izkoristimo čas, dokler bedaka ni tu.
Ni izstrelek. Prej bo kapsula.
Posmrtna računalniška tomografija ima v sodni medicini
veliko prednost, to pa je, da takoj,
še preden uporabite skalpel,
veste, kaj vas čaka. To ne velja samo za trupla,
pri katerih lahko že po površini vidimo ...
Dr. Strohm? Oprostite, ker motim,
toda pošilja me prof. Herzfeld. Potrebuje kardioverzijsko napravo.
Herzfeld? Kardioverzijsko napravo?
Ja! Truplo ima na mizi. In mudi se!
Ne vem, kdo ste, mladenič, ali kaj ste pojedli,
toda zagotavljam vam:
Kdor leži na mizi pri prof. Herzfeldu,
ne potrebuje defibrilatorja.
Potrebujete pomoč? –Ne, hvala.
Nadaljujte z organi iz trebušne votline.
Znašel se bom.
Hannah 017695359257
Takoj se vrnem!
Nemogoče!
Sranje!
Očka, prosim, pomagaj mi!
Očka, bojim se, da bom umrla.
Ubil me bo, če ne boš storil natanko tega, kar hoče.
Nadzira vsak tvoj korak. Pravi, da bi se moral zamisliti zaradi
načina, kako si dobil to sporočilo.
Vem, da poznaš tisoč ljudi na kriminalistični,
toda z nikomer ne smeš govoriti, razumeš?
Počakaj Erika! On bo imel zate nadaljnja navodila.
Nikomur niti besede, sicer bom mrtva!
Profesor Herzfeld?
Kolega?
Ja? –Je vse v redu?
Je ...
Ne. Mislim, da bom zbolel, ne počutim se dobro.
Vam lahko kako pomagam? Naj pokličem zdravnika?
Samo pojdite nazaj delat, prav?
V redu bom, samo malo časa mi dajte.
Prav.
Ste že odprli kapsulo?
Sem. Prazna je.
Kapsula je bila prazna.
Dobro.
Prosim vas, ne spet ...
Ne bi vsaj ...
Jaz ... Prosim vas, jaz ... Spredaj v nahrbtniku imam kondom ...
Ne! Ne!
Seveda bi rada zaščito, kurbica!
Sranje!
Ubil me bo, če ne boš storil natanko tega, kar hoče.
Nadzira vsak tvoj korak.
Vem, da poznaš tisoč ljudi na kriminalistični,
toda z nikomer ne smeš govoriti.
Počakaj Erika! On bo imel zate nadaljnja navodila.
Nikomur niti besede, sicer bom mrtva!
Halo, Petra! Poslušaj ...
Si slišala kaj o Hannah?
Zdaj ni pravi trenutek.
V Sydneyju bo ura sedem in namenjena sem
v opero.
Zelo pomembno je!
Vem za dopust, če misliš na to.
Kaj naj ti rečem? Kakor boš sejal, tako boš žel.
Oprosti, to je bilo kruto. Ne jemlji si tega tako k srcu.
Najstnica je.
Lepo se imej v operi. In pozdravi Normana. Adijo.
Halo, Erik?
Erik, recite kaj!
Povejte mi svoje zahteve, vse bom storil.
Brez policije. Kriminalistična ne ve ničesar in tako bo ostalo.
Samo hčer hočem nazaj!
Erik, povejte, kaj hočete. To boste dobili!
Poslušaj me, prekleti drkač!
Če bo moji hčeri zmanjkal en las z glave,
te bom ubil! Našel te bom.
Imam sredstva in ubil te bom, prekleta svinja ...
Halo? Sranje! Bedak!
Erik? Poslušajte, žal mi je.
Povejte mi, kaj hočete, to boste dobili!
Erik je mrtev.
Mrtev leži na obali na Helgolandu.
Kdo pa ste vi?
Linda. Po naključju sem na plaži.
Nehaj javskati.
Vidim, da ti prija.
Ti prija, ne? Tudi ti uživaš.
Tako. To pa mi ni všeč.
Ženske morajo biti lepe.
Če takšne niso same po sebi, jim je treba pomagati.
Ne vem samo še,
kako rezati ...
Veš, da je v Somaliji 97 % žensk obrezanih?
97 %. Skoraj vse!
Naj ti odrežem klitoris ali sramne ustnice ...
Ali oboje ... Ali ... Kaj ti misliš?
Zdaj grem. Izkoristi ta čas.
Ko se bom vrnil ... Veš, kaj bo sledilo.
Ste res pri policiji? –Tako rekoč.
Patolog sem. –Sem v težavah?
Ker sem se oglasila na telefon?
Ne. Brez skrbi. Kje je policija?
Ničesar še ne vedo. Nisem imela telefona, tu pa besni nevihta.
Nič ne deluje! Hotela sem iti v vas in jih obvestiti.
Ne, ne! Ne, pustite to.
Prosim vas, Linda, ne hodite na policijo.
Kaj? Zakaj ne?
Od tega je odvisno življenje moje hčere. Vem,
kako nerazumno se vam to zdaj zdi.
To je noro, toda vse, kar lahko,
je, da moledujem. –Dobro! Meni se to ne zdi noro.
Policija tako in tako ne pomaga.
Samo nekaj morate narediti zame. Počakajte me!
Na poti tja sem. –Pozabite!
Tu je orkansko. Niti reševalna služba še ni izplula.
Prometa proti otoku sploh ni!
Nekako mi bo uspelo.
Ste Superman ali kakšen načrt imate?
Profesor, vas lahko peljem?
Halo? –Kaj pa vi tu?
Vaši kolegi so mi predlagali, naj opustim prakso.
Tudi sam vidim, da sem zafrknil!
Toda morda lahko naredim vsaj kaj dobrega, če vas peljem.
Ne, ne. V redu je. Poklical sem taksi.
Linda! Ste mu pregledali žepe?
Ne.
Sporočilo Hannah ni bilo "Erik te bo poklical"
ali "Erik ti bo dal informacije", temveč "Počakaj Erika.
On bo imel zate navodila." Razumete?
Prvo navodilo je bilo danes v truplu na moji mizi za obdukcijo.
Zdaj pa je tu še eno truplo ...
Pridite že! Kdove,
kje je obtičal taksi v tem vremenu.
To je nekakšna ... –Igra iskanja. S trupli.
Tako je. Nekje na tem Eriku mora biti naslednje navodilo,
ki me bo spravilo do Hannah. Razumete?
Si ga upate pregledati?
Ojej!
Dobro. Bom.
Pridite že!
Koliko mi morate še otežiti opravičilo?
Rad bi se opravičil!
Profesor? Še enkrat ne bom privolila v takšno sranje.
Česa tako odvratnega v življenju še nisem počela.
In to za neko rit. Ničesar nima. Ne ključev ne denarnice.
Niti žvečilnih ne. Samo mobilnik.
Linda, pokličite kliniko na otoku in obvestite
g. Enderja Müllerja o truplu.
Govorite izključno z njim, sicer bo vse uradno.
Kdo je Ender Müller? –Tam je hišnik.
Dobro ga poznam. –Kakšno naključje!
To je znak, da me storilec zelo dobro pozna.
Poklical ga bom in mu povedal za vas.
Z nikomer ne govorite, dokler ne pridem.
Dokler ne pridete? Me niste poslušali?
Orkan Anna se tu igra podiranje hiš. In zmaguje!
Streho bolnišnice je že odneslo.
Ne verjamem, da bom tam koga našla.
Koliko časa bo to še trajalo?
Še najmanj tri dni. Valovi so visoki.
Še Mojzesu ne bi uspelo priti sem. Povsem smo odrezani.
Dobro, nekako bom prišel!
Torej? Kam greva?
Na Helgoland.
Igraj! Daj, igraj!
Presneto! –Hudoben gol. Hudoben.
Zakaj moški nimajo celulita?
Ker je to grdo.
Sem to že povedal?
Danes še ne, Ender. –Ja?
Profesor! Čemu se lahko zahvalim ...
Hej!
Ah, sranje. Ne, ne.
Ne, žal mi je. Vsi policisti so na kopnem.
Zdravniki tudi. –Bomo nadaljevali?
Jaz sem v Bandruppu.
Ne, reci mali, naj pride sem ...
Ender Müller?
Mala je korak spredaj.
Ne vem, kaj je bilo moji mami,
ampak ja, ime mi je Ender.
Rekel sem: "Mama, prosim te, spremeni to."
Potem pa je ona rekla: "O tem ni debate ... "
Hej! 9:3.
Recimo, da je remi!
Veš, zakaj moški nimajo celulita?
Ker je to grdo.
Ne razumem. Zakaj vsi poznajo ta vic?
Ojej ...
Tako sem spoznal Herzfelda.
Vsako leto nekdo skoči v globino.
Če je kaj sumljivega, pride Paul
in secira v bolnišnici. Dober človek je.
Mislim, da ima Paul prav.
O tem ni treba ravno razlagati.
Samo še panike se nam manjka.
Zdaj nihče ne more z otoka. In hop!
Torej ... Na železniško postajo, prosim.
Upam, da se bo to vreme res umirilo čez tri dni.
Pomemben sestanek imam na kopnem.
Ja?
Nastopam na NT. "Nemški talenti".
TV serija?
Na mojem spomeniku ne bo pisalo hišnik.
Poklican sem za večje stvari. –Kakšen pa je tvoj talent?
S stand-upom se ukvarjam. Vendar s svojim konceptom.
"Body comedy". Torej "bomedy".
Je to kaj umetniškega?
Ne, ni tako neumno.
Gol nastopam pred žirijo, malo pokažem mišice,
povem kakšen dober vic. Ampak brez skrbi,
moja največja mišica ostane skrita.
Kakšna škoda!
Te zanima še en dober?
Včeraj se je nad mano sprostilo kletno stanovanje.
Razumeš? Pod kletjo namreč ni ničesar ...
Klinika Sana, Ender Müller pri aparatillosu.
Aha, Paul! Ne, preusmerjeno je na fiksno,
mobilnik v kleti ne deluje. Kaj? Ne, super je.
Brez skrbi. Zunaj se svet podira
in nikogar ni. Truplo bi lahko
sem spravil na belem slonu, pa ne bi nihče ničesar opazil.
Kaj? Kje pa, Paul!
Ne, kje pa!
Morda je res strašno pomembno.
Toda rekel si, naj truplo spravim na patologijo
in sva kvit. Truplo je tu, kvit sva.
Kaj? Paul, narobe je že, da sem na patologiji.
Res bi ti rad pomagal,
ampak ne morem. To ne gre.
Slabo mi je. Kaj naj?
Neuporaben sem.
Linda!
S čim se ukvarjaš? –Rišem.
Risarka je.
Po stenah ali slikaš? –Stripe rišem!
Riše ...
Kaj?
Si torej spretna s prsti, ne?
Linda, prav ste imeli. Ne bo mi uspelo tako hitro
priti na otok.
Prositi vas moram za veliko uslugo.
Kaj?
Namesto mene morate opraviti obdukcijo.
Se šalite?
Ne. Tisto prej je bila morda šala. Zdaj sem smrtno resen.
Umrlega položite s stopali v smeri mizice za organe.
To je mizica ob drsni plošči nad odvodnim bazenom.
Tik ob ročni prhi je, vidite?
Ne pride v poštev!
Potem nataknite rokavice, po možnosti debele z izboklinicami,
ter poiščite gumijast predpasnik. Ender ve, kje so.
Naj vam da dva noža za organe, ampak ne skalpela.
Rezilo zlahka poči, če nimate izkušenj,
lahko se poškodujete.
Potrebujete še dolgo pinceto in škarje,
da razrežete oblačila ...
Samo malo! Ste vi pri sebi?
Iskreno, najverjetneje nisem več.
Prvo truplo zjutraj ... Sporočilo, ki sem ga našel,
klic na pomoč od moje hčere ...
Bilo je v glavi umrle. Razumete?
Sporočilo ni bilo ob truplu, temveč v truplu.
Hočete, da razrežem tega moškega
in v njem poiščem skrita sporočila?
Linda, vem, da prosim zelo veliko,
verjetno preveč. Toda čas teče. Hannah je ...
Vaša hči.
Hannah je v težavah, toda ali ne bi raje poklicali profesionalcev ...
Ne gre le za Hannah. Kdorkoli že je za tem,
je doslej zagrešil dva umora.
To pomeni, da imamo opravka s serijskim morilcem.
Pa če je morilec še na otoku
in še ni zaključil dela? Linda, pri srcu ste mi.
Vem, da nimam pravice od vas to pričakovati.
Le prosim vas lahko.
Linda, prosim vas. –Vegetarijanka sem.
Še bifteka ne morem narezati, zdaj pa bi morala ...
Zagotavljam vam, da vam človeka ne bo treba jesti.
Ha ha. –Vodil vas bom korak za korakom.
Vi ... Halo?
Sranje!
Presneto!
G. Pripravnik! Jaz ... –Ingolf!
Še ste tu!
Ja, ni vlaka. Pravi kaos vlada.
Bedak, je to tvoja kripa?
To ni kripa! Vrhunski mercedes je.
Nabrit je na 610 konjev!
Potem pa vprezi te konje! Ne morem mimo!
Poslušajte, ne tiče se me, toda kolikor sem slišal ...
Niste zares bolni, ne?
Ne. Ne.
Drekač! Poberi se, takoj!
To na Helgolandu ... Je to zelo pomembno?
Življenjsko pomembno. Od tega je odvisno življenje!
Kar mirno! –Takoj greva.
Takoj? Opica! Razbil ti bom gobec!
Kar mirno. Predlagam, da se oskrbiva s hrano
in toplimi odejami. V takšnem vremenu
gneča na avtocesti lahko kmalu postane neprijetna. Prav?
Ja. Ja.
Lahko začneva zunanji pregled trupla?
Ves čas govorite v dvojini! Jaz sem tu sama.
Toda fanta bom pogledala samo od zunaj.
Trupla so nekaj povsem normalnega, ne?
Ni torej razloga, da se mi sname.
Tako je! Vsak dan umre 150.000 ljudi.
To pomeni dva človeka na sekundo in kakih 56 milijonov letno.
Če vas že zanima, na svetu je več mrtvih kot živih.
Tako je. Sklepamo,
da je doslej umrlo sto milijard pripadnikov vrste homo sapiens.
Toda pred mano je vseeno moje prvo truplo. Kako je to mogoče?
Zakaj se tako malo ukvarjamo s smrtjo?
Jaz ... Ne vem. Toda če boste vi to počeli,
naredite to zdaj.
Ojej, odvratno!
Sploh ni tako smrdel. Oh!
Linda? Natančno opišite, kaj vidite.
Trenutno zaznavam samo smrad.
Vem. Trupla smrdijo kot trupla.
Če vas kaj potolaži, človek se tega nikoli ne privadi. Jaz se nisem.
Ne potolaži. –Opisujte.
Videti je nekako ... Neresnično. Kot voščena lutka.
Visok je, kakih 190 cm. Približno 100 kg ima.
Nima porezanih nohtov na nogah. Oblečen je le v majico in hlače.
Na majici piše "Erik", verjetno s flomastrom.
Glava.
Oči so zaprte, na srečo. Usta rahlo odprta.
Zobje so rumeni kot pri kadilcih.
Dobro. Morate ga položiti na obdukcijsko mizo.
Ne, žal mi je. Paul, rekel sem, da ne morem ...
Briga me, Ender. Zdaj boš to storil!
Od kdaj si taka reva? Oprosti. Poslušajta me.
Morata ga potegniti za desno roko, na levo od nosil,
in položiti na mizo. Vzemita ga iz vreče.
In pazita na kožo.
Morda je bilo truplo izpostavljeno vlagi.
Ojej, odvratno!
Pa zdaj?
Odstranita majico in hlače.
Kaj? Ne! Odpade! To je to, naprej ne grem.
Linda, o tem sva že govorila.
Truplo mora biti golo.
O tem sva že govorila, profesor. Znoreli ste.
Rekla sem, da bom truplo pregledala samo od zunaj.
Kako pa ga boste, če je še oblečen?
Če ima sledi poškodb, jih ne boste videli.
Presneto!
Tu je nekaj.
Nekaj ima okrog vratu. Verižico.
Na njej visi ključ. –Kakšen ključ?
Navaden. Ničesar ne piše, ni številke ali česa takega.
Je to sled? Ključ?
Morda. Ampak ne verjamem, to bi bilo preveč preprosto.
Je kaj posebnega?
Ne, nima piercingov ali česa takega.
Brazgotino ima pod levo bradavico.
Kot od cepljenja. –Pa intimni predel?
Intimni predel je super, vse je v redu.
Mislim, da lahko končamo.
Linda?
Ojej! Človek se je usral, preden je umrl.
Ja, žal je to povsem normalno.
Uporabite škarje, tako je najbolj preprosto.
Tako. Mrtvec zdaj pred mano leži gol. Vse je ...
Normalno. –Ni ničesar posebnega?
Ko ste že omenili ... Njegov penis je kot kljukasti križ ...
Ne, vse je normalno, saj sem rekla.
Sicer bi kaj omenila!
Vem, da je stresno ... –Vraga veste!
Vi to počnete ves čas! –So njegove noge narazen?
Malo. Zakaj je to pomembno?
Ker morate pogledati anus.
Ne, ne, ne, ne! –Linda, umirite se.
Za zdaj bo dovolj samo en pogled. Razširite noge
in poglejte.
Linda?
Ne. –Kaj, ne?
Ničesar nima v riti.
Dobro, to je za zdaj dovolj. Hvala.
Prosim.
Zdaj pa vzemite pinceto ... Z njo mu obrnite
veke navzven.
Je to res nujno? Počutim se kot Frankenstein!
Točkaste krvavitve v vekah
kažejo na nasilno smrt z zadušitvijo.
Tega drugače ni mogoče dokazati. Zato poglejte!
Ne čuti bolečine.
Mrtvi ne čutijo bolečine.
Ja, temnordeče pike ima na notranji strani veke.
Kot madeži so na golobjem jajcu.
So kakšne vidne poškodbe na vratu?
Mogoče. Nekakšna abrazija je. Videti je kot odtis
nečesa podolgovatega.
Pet ali šest centimetrov dolga je in centimeter široka.
To je verjetno sled vrvi. –Kaj to pomeni?
Lotiva se lobanje.
Pa potem? Profesor, občutek imam,
da bi radi prešli z zunanjega na notranji pregled trupla,
ne da bi jaz to opazila. Ne bom ga razparala.
Razumete?
Morda vam ne bo treba. Korak za korakom.
Zdaj odprite njegova usta.
Vam kaj pomaga to, da ima tip protezo?
Vzemite jo ven.
To ni normalno. –Kaj vidite?
Jaz grem ven.
Morda truplo nima čeljustnih sklepov?
Ne, nekdo mu je odrezal jezik.
Je odrezan jezik sled, ki jo iščete?
Je v ustih kaj krvi?
Malo.
Torej so mu jezik odstranili kmalu po smrti.
To nima smisla.
Ja, ker je sicer vse tu smiselno!
Za vas ne, za storilca pa.
In on verjetno sklepa, da je zame tudi.
Prosim, poglejte globoko v grlo.
Ničesar ne vidim. In nimam rentgenskega vida.
Imate žepno svetilko? –Ja, trenutek ...
Ja, tu je nekaj! –Kaj?
Nimam pojma. Videti je kot plastika. Rumena.
Potegnite to ven.
Ne gre. Drsi mi, preveč gladko je.
S pinceto to samo še dlje potiskam noter.
Prav imate. Nehajte.
Odlična zamisel!
Dobro. Kdaj lahko pridete?
Nisem mislil tega.
Linda ...
Vseeno mu morate razrezati vrat. Linda?
Halo, Linda?
Sranje!
Kreten.
Sranje!
Sranje, jaz ...
Ender?
Imam te!
Ja? –Prosim vas, poslušajte me!
Vse to počnemo zaradi tega rumenega predmeta.
V njem je sporočilo. Potem bo vsega konec.
To je samo en rez! –Toda to je človek!
Tega ne morete zahtevati, to dobro veste!
Ali ste že tako deformirani zaradi bolnega poklica?
Hočete, da režem človeka.
To, kar hočem, je od zjutraj le še spomin!
To, kar v življenju hočem, sploh ne igra več vloge!
Zame je zdaj pomembno le to, kar moram storiti,
saj nimam druge izbire, presneto!
Žal mi je ...
Žal mi je.
Imate otroke? –Ne.
24 let sem stara. –Dobro.
Bi jih radi imeli? –Ja. Ampak ne še.
Rišem stripe. Še sama sem otrok.
Moja hči ima 17 let. Rada ima stripe. Vsaj tako mislim.
Radi bi me čustveno zmanipulirali.
To je res bedna poteza.
Pravi bednik ste, na splošno povedano.
Če že moram trpeti, da mi pravite bednik,
se lahko tikava, ne?
Linda? Linda, kaj se dogaja?
Vse je v redu.
Vse je v redu. Vse je v redu.
Zazdelo se mi je, da sem videla Dannyja.
Moja last si. –Dannyja?
Svojega bivšega. –Bivšega? Je na Helgolandu?
Pravzaprav to ni mogoče, ampak ... –Vam on predstavlja težavo?
Ne običajne.
Glavno težavo.
On me je ...
Prizadel.
In to mu je bilo všeč.
Vas preganja? Zalezuje?
Kako lepa in praktična beseda. Zalezuje.
Ničesar ne pove o izpostavljenosti. O nasilju.
Telesnem in duševnem.
O tem, da je on vedno tam, kjer sem jaz.
Tudi takrat, ko ga ni.
Zelo mi je žal.
Ja.
Tudi meni.
Mimogrede ...
Naredila bom to. –Prosim?
Razparala bom tistega človeka.
Zadnje ure prvič po dolgih mesecih
nisem pomislila na Dannyja. In nisem se bala.
Bilo mi je slabo, nisem pa se bala.
Linda, to je ... Hvala, hvala!
Pozneje se mi zahvali, Paul.
Hvala. Profesor Herzfeld?
Ker vas vozim, čeprav je sodni dan,
mislite, da bom dobil še eno priložnost
pri vas v obdukcijski dvorani?
Nikakor niste za to.
Halo? Linda!
Je to, kar počneva, zakonito?
Sme laik kar tako razparati truplo?
Ne, to bi bila nekrofilija.
Nekrofilija, oho! –Ampak ja, jaz to smem.
Vi oziroma ti ... Ti si pravzaprav moja podaljšana roka.
Jaz prevzemam vso odgovornost. Poslušaj.
Nož nastavi na spodnjo stran brade,
pritisni globoko v meso in potegni naravnost
do prsne kosti ...
Vidim mišice. –To je zelo dobro.
Zdaj pa daj še enkrat nož pod vrh brade
in zareži desno in levo vzdolž spodnje čeljusti.
Takoj bom.
Opravljeno. –Odlično!
Za naslednji korak boš potrebovala obe roki.
Eno za nož, drugo pa za pinceto.
Dvigni kožo
in daj rezilo pod maščobno tkivo.
Pod? –Ja, pod.
Dvigneš torej kožo
in z vodoravnimi rezi od nje odstraniš maščobno tkivo.
Podobno je ... Kot filetiranje.
Brez primerjave s hrano, prosim. –Imate prav. Oprostite.
V grlu ima še kos mesa.
To je koren jezika. Lahko ga preprosto ...
Odrežem?
Odrežeš, tako je.
Opravljeno! –Dobro.
Zdaj lahko s konico noža zarežeš v požiralnik
in kot pri rakcu odstraniš hrustanec.
Paul! Primerjaš s hrano? –Ja ...
Mojbog, Ender! Si znorel?
Linda? –Oprosti!
Linda! Kaj se dogaja?
Mislil sem, da bo z glasbo vse to malo bolj ležerno.
Ugasni to! Kako naj telefoniram?
Linda! Kaj se dogaja? –Samo malo!
Padel mi je! –Si našla predmet?
Samo malo, iščem ga.
Imaš predmet? –To?
Linda, imaš predmet? –Ja.
Kaj je? –Jajček Kinder.
Ni čokolada, samo rumeni plastični del je.
Naj ga odprem? –Ja, ampak previdno, prosim!
Fotografija. Neke babice.
Presneto, Paul! To je stara Tövenova!
Friederike Töven! –Poznaš to žensko?
Na videz. Živi na otoku.
Paul? Si slišal?
Babette? V svojem zasebnem koledarju
imam termin z neko Friederike Töven.
Ne spomnim se je,
zato ne vem, za kaj gre.
Lahko pogledate v zbirko podatkov, kdo je to?
Töven ... Prav, sporočim.
Hvala.
Kaj pa bova,
ko prideva v Cuxhaven, od koder trajekt ne bo odplul?
Kako bogati ste v resnici?
Od kod vam zamisel, da sem bogat?
Zelo, zelo bogat.
Stayclose. De! –Prosim?
Taka stvar je kot Facebook. To sem postavil pri štirinajstih.
Takrat sem to imenoval Omrežni album poezije.
Zbral sem 400.000 profilov in ... Šlo je,
potem pa sem nekega dne prejel e-sporočilo tekmecev.
In potem ste to stran prodali za milijon.
Ja, 14 let sem bil star. Hotel sem 14 milijonov,
za šalo. Ampak so privolili.
14 milijonov?
Aha.
Simpatični ljudje. Kulturni.
Halo?
Friederike Töven je Friederike Erlang. Tako se je vsaj pisala,
ko je bila sodnica v postopku proti Janu Sadlerju.
Po takratni kontroverznosti se je predčasno upokojila,
prevzela dekliški priimek in zdaj živi ...
Na Helgolandu.
Smrt z obešanjem
Ne, ne, ne smete noter.
Pustite me k moji hčeri!
Jens, ne moreš sem! –Prosim, spusti me k moji hčeri.
Pusti zdaj pravila. –Ne gre za to.
Ne počni si tega. Pridi z mano. Daj.
Jens, obesila se je. Nobenega dvoma ni.
Ja, toda tista presneta svinja jo je spravila do tega.
On je mojo Lilly oblizal po celem telesu.
Potem pa jo je posiljeval in posiljeval in posiljeval.
Potem ji je opisal, kako jo bo mučil,
dokler ni več videla poti ven.
Potem pa ji je pustil vrv. Razumeš, Paul?
On jo je ubil. Kot bi jo sam obesil.
Jens, vem. Prepričan sem,
da bo sodišče to upoštevalo. In potem bo ta umazana svinja
leta gnila v zaporu ...
"Leta"? Me vlečeš za nos? Paul!
V istem poslu sva in oba veva,
da ga lahko zaprejo samo zaradi posilstva
in bo v največ petih letih zunaj. Največ!
To ni bilo samo posilstvo! Bila je tudi ugrabitev.
Lilly je bila mladoletna.
Koliko je zdaj stara Hannah? Trinajst?
Ja.
Bi rad, da je Sadler zunaj, še preden Hannah maturira?
Ne, Jens, nočem tega. Ampak ne morem ničesar ...
Lahko! Lahko! Od tebe je odvisno.
Samo to moraš napisati. Napiši, da jo je on ubil.
To ni laž. Upepelili jo bomo.
Tega ne bo mogel nihče preveriti. Paul ... Prosim te, naredi to.
Jens, to je kaznivo dejanje. Če se razve za to ...
Ne bo se! –Preveč tvegano je.
Kako, tvegano? Zate?
Za tvojo kariero?
Jens, če se to razve, bodo Sadlerjevi odvetniki kar plesali.
Potem bo zunaj še prej.
Nehaj! Poslušaj, imam denar.
Podedoval sem. 160.000 evrov. Govoril sem s Claudio.
To nama nič ne pomeni. To je tvoje.
Paul ... –Jens, prosim te, nehaj.
Storilcu gre v korist,
da pred tem dejanjem ni kazal znakov sumljivega vedenja.
Pri prvem kaznivem dejanju moramo vedno upoštevati
tudi vidik ponovne socializacije.
Zato sodišče meni, da je za to posilstvo
primerna zaporna kazen treh let in osmih mesecev.
Obrazložitev sodbe je naslednja.
Tri leta in pol?
Oskrunil je mojo edino hčer in jo prisilil v samomor.
Kako lahko daste tri leta in pol za umor? To je bil umor!
Čarovnica, videla si posnetke. Na lastne oči.
Ta človek je pošast. Pošast!
Zakaj sme ta smet živeti naprej,
moji Lilly pa iz oči plezajo črvi?
Paul!
Zarrentin? Prvič slišim.
Mestece ob jezeru Schaalsee. Magistrala vodi tja.
Kaj bova tam? –Preračunavam.
Tam živi Marinek.
Je to tisti, ki je ugrabil vašo hčer?
Oprostite,
nisem hotel prisluškovati vašim telefonskim pogovorom.
Vendar ne morem hkrati ne poslušati
in vas voziti po pol Evrope. Sami pa ničesar ne poveste.
Zakaj to pravzaprav počnete? –Kaj?
Zakaj mi pomagate?
Saj sem povedal, zaradi prakse.
Hotel sem še eno priložnost. –Bla bla. Ne verjamem vam.
Bogati ste kot kralj, kupite si lahko katerokoli prakso na svetu.
Ja, toda hotel sem biti pri vas.
Zakaj?
Glede na okoliščine
ni primerno ...
Natanko zdaj je primerno.
Povedal vam bom, toda ...
Ko bo vse to za nama
in ko se bo srečno končalo. Toda zdaj ste vi na vrsti.
Kdo je ta Marinek?
Ne vem, ali je on ugrabil mojo hčer.
V vsakem primeru pa je povezan s tem.
Zakaj pa to veva? –Zaradi sodnice.
Katere sodnice?
Ga. Töven! Halo? Ste tu?
V takšnem vremenu tu ne bi ostala nobena starka.
Ga. Töven! Oprostite,
toda vašo fotografijo smo našli v grlu nekega trupla.
Mojbog, Ender!
Ne moreva kar tako odpreti vrat!
Ga. Töven?
Je kdo tu?
Ga. Töven?
Blagi sodniki: Jan S. Spet na prostosti
Linda ... –Živjo, profesor!
Si vedel, da Ender dela tudi kot ključavničar?
Našla sva hišo te Friederike Töven.
Toda očitno ni nikogar tu.
Ne hodita noter. Nikakor ne hodita v hišo!
Danes sem zate že oskrunila truplo.
Motenje posesti je brezpredmetno.
Ne gre za to. Ne vesta, kaj vaju čaka v hiši.
Ender!
Malo se bova razgledala,
potem pa šla. Za kaj gre?
Za kaj gre? Linda, niste me razumeli!
Tisti, ki je fotografijo ge. Töven dal Eriku v grlo,
je povezan z ugrabitvijo Hannah in je dvojni
izjemno brutalni serijski morilec.
In ta človek je morda v tisti hiši,
v omari, pod kavčem, za vrati ... Ne vem, kje!
Zato z Enderjem takoj zapustita to hišo!
Sranje!
Ender!
Linda! –Ženska potrebuje pomoč!
Presneto, kako so nas že učili v avtošoli?
Linda, govorite z mano!
Linda! Linda, kaj se dogaja?
Ojej! –Linda?
Mrtva je. –Ne, živa je, dihala je!
Linda! –Pomagaj mi!
Kolikokrat je treba pritisniti? Dvanajstkrat ali osemnajstkrat?
Ženska je mrtva! Mrtva je! Daj, poglej!
Poglej tja.
Presneto!
Linda. Linda!
Mojbog, Linda, kaj se dogaja?
Linda?
Dihala je še. Stokala.
Respiracijski zvoki. Razpadanje potiska zrak iz pljuč.
Ima že mrliške modrice. –Na pritisk izginejo?
Izginejo na pritisk? –Bom pogledal.
Ne.
Torej je mrtva že več ur.
Paul, jaz sem.
Hiša je prazna, pogledal sem.
Truplo moraš spraviti na patologijo.
Prav, seveda.
Samo entuziazma bo malo manj.
Se slišiva.
Vaš kolega živi tu?
Ja, odkar je njegova hči ... Lilly ... Od takrat.
Poglejte! Tu je gotovo 100.000.
Tu je 160.000.
To je natanko tisti znesek, ki mi ga je Marinek ponudil.
Mislim, da vas pričakujejo.
Vi ostanite tu!
Jens?
Jens!
Jens, jaz sem!
Jens!
Ojej, kako je tu vroče!
Previdno s tem.
Vi ostanite pri vratih, jasno?
Tega je gotovo še.
Mojbog, rekel sem, da ostanite pri vratih!
Saj sem, toda tu sem našel to!
Obdukcijsko poročilo.
Mlada ženska, posiljena, umrla zaradi zloma vratu.
Manjkata ime in starost. Tu je še fotografija.
Mislite, da bi bila to lahko vaša hči?
Profesor, morda tega ne bi smeli gledati ...
To se mora zdaj nehati,
to serijsko ubijanje. Imava samo dve mizi.
Upam, da morilec to ve.
Da ne misli, da imava nešteto miz.
Nešteto miz!
Hej ...
Se bojiš? –Ja. Se ti ne?
Se.
Ampak gre.
Bilo je že huje.
Pazi.
Kaj se zdaj dogaja?
Verjetno je elektrika za nujne primere. Agregat bo izdihnil.
Kam greš?
V glavno nadzorno sobo. Takoj se vrnem.
Super!
Seveda.
Linda ...
Je kdo tam?
Ender?
Pa ja ne mislite resno
secirati te živali?
Če bi bila to moja naloga, bi bilo tu orodje za seciranje.
Doslej je bilo vse smiselno.
Vsak delček uganke je vodil do naslednjega.
Najprej trupla, nato sekira, denar,
vse ima nekakšen simbolični pomen.
Te simbolike ni težko razumeti.
Vi ste svinja.
Kaj sva najprej našla?
Denar? –Ne. Ne denarja.
Moja velikost je.
Kaj to simbolizira?
Luže. Dež.
Vlago.
Vodo!
To je tisti Jan S. Iz poročil.
Moral ga je nadzirati tako rekoč 24 ur na dan.
Jens je moral tri leta in pol čakati, da je to storil.
Zakaj ste vi tarča njegovega maščevanja?
Moral bi se pozabavati s tem ... Primerkom.
Mislim, da je to že storil.
Je to ... –Jezik.
Tako je. Zdaj vemo, kdo je "Erik".
Nihče se ne oglasi.
Ste že videli to? –Ja, to je Lilly Marinek.
Ne, ne to. To!
Mojbog!
Je to vaša hči?
Ne vem.
Tisto na gležnju.
To je tetovaža. Ima takšno?
Jaz ... Ne vem.
Kaj bo zdaj s truplom?
Kdo to snema? Dva sta.
Sem jo vozi.
Kaj je tisto?
Videti je kot boja.
Pojma nimam. –Grem pogledat.
Čakajte!
Kot križ je videti! –Kaj?
Kakšni dvomi? –Nikoli nisem bil človek za to.
Ne! Stoj!
To je res križ! –Ingolf! Preblizu ste!
Ingolf!
Obrnite se k meni! Ingolf, poslušajte!
Morate ostati mirni, saj imate le nekaj sekund,
potem pa bodo vaše mišice neuporabne.
Ne morem k vam, saj bi led počil.
Naredite naslednje. Poglejte me
in zamahnite proti meni, jaz pa vas bom prijel.
Ste razumeli?
Dajte mi roko, hitro ...
Ender?
Ender, si to ti?
Hvala bogu, ti si! Nekdo je bil tu.
Ender!
Mirno. Mirno!
Morava te segreti, vse bo v redu.
Morava nazaj v hišo. Nazaj v hišo, da se segreješ!
Morava te segreti, sicer ...
Podhladitev. Smrt!
Ne ... na ... prvem ... zmenku!
V redu! Dobro.
Ostani pri zavesti, govori z mano!
Povej mi kaj.
Hej! Ostani pri zavesti, poglej me! Ostani pri zavesti!
Halo?
Paul, res je nujen primer! Luč je ugasnila,
Ender je odšel. Luč se je prižgala, on je stal pred mano,
a je imel nož v hrbtu.
Ampak je Ender lahko hodil? –Dva koraka je naredil skozi vrata.
Potem mi je padel v naročje.
Pomoč moraš poklicati! –Kako?
Na otoku ni več zdravnikov! Morilec pa je v tej zgradbi!
Se lahko kam zakleneš?
Ja, sem se že prej. Ampak ne vem,
koliko časa bo Ender zdržal.
Utrip? –Zelo šibek.
Kri? –Krvavi, vendar ne škropi.
Dobro, morda imamo srečo in ni zadel pomembnih žil.
Naj mu potegnem nož iz hrbta?
Ne, kje pa. Nikakor ga ne jemlji ven!
Ne smeš ga premikati. Moraš ga segreti in ...
In kaj? Ne vem, Paul,
res potrebujem malo pomoči!
Daj mi pet minut. –Paul ...
Presneti drkač!
Paul! Presneti drkač!
Kaj naj zdaj, bedak?
Sranje!
Ender, zdaj ne smeš umreti, jasno?
Ender! Ender, prosim te, ne umri zdaj.
Linda ...
Je bila na posnetku ... Hannah?
Je v jezeru?
Če je v jezeru, je vseeno,
kaj zdaj počnem. Če je še živa, potem ni vseeno.
Torej domnevam, da je še živa.
Rešili ste mi življenje.
Jaz ...
Odpustim vam.
Tisto zjutraj. Tisto s tistim ...
Defibli ...
Defribi ...
Tista grda šala ...
Odpustim vam.
Halo?
Kdo je to? Halo!
Ti? Ender!
Kaj se dogaja?
Zakaj ničesar ne čutiš?
Prehladil sem se. –Ne, ne, ne. Ne!
Ne dotikaj se tega. Poslušaj me.
Napadli so naju.
Morilec te je ranil, ne dotikaj se!
Ne dotikaj se glave, sploh pa ne hrbta!
Ender! Ender!
Ender!
Končno!
Linda, kaj se dogaja pri vaju?
Če te zares zanima, dajem barikade pred vrata.
Zakaj? Saj imaš ključ!
Ja, profesor, ampak ga ima tudi morilec!
Linda, morata oditi. Ender mora k zdravniku!
Pozabi! Klicala sem meteorološko službo ...
In? –Prepoved letov še vedno velja.
Morda bo čez pet ur malo bolje
in bodo leti mogoči.
Pet ur je preveč.
Ne moreš ti ničesar ukreniti? Za policijo delaš!
Ni tako preprosto. Bom pa poskusil.
Prosim. Res ne bi gledala, kako Ender umira.
Ali pa da se vrne tisti norec in me nabije na kol kot to starko.
Kaj si rekla? –Ne bi gledala, kako Ender ...
Ne, ne, ne. Tisto z nabijanjem na kol!
Nekdo ji je zabil kol v rit!
To sem mislila. –Potegni ga ven!
Ne. V položaju fetusa bom legla na tla k Enderju
in čakala konjenico ter upala,
da se še spomnim Očenaša!
Linda, prisežem pri vsem, kar mi je pri srcu in sveto,
da bom našel način, kako v dveh urah
priti tja. Prej se ne bo nihče prebil.
Ne specialci, ne protiteroristična, ne Cia,
pa tudi ne hudičeva konjenica!
Linda, ta kol ... –Ja.
Je to ročaj metle? –Kako veš?
Zaradi posnetka. Pozneje ti bom pojasnil. Poslušaj.
Ugrabitelj je vrezal nekaj v kol.
To je sled.
Dobro, profesor.
Dve uri ti bom še pomagala, potem pa bom poklicala policijo,
gasilce in novinarje.
Imaš kakšno pisalo?
Ja!
5–3–6–6–4–3–5–7–3–6–4–9–0.
Na drugem delu ... Na tistem ... Saj veš.
Tam je še nekaj.
9–0–8–9–2–0–7–0 ...
5–3–1–8–4–5–1.
So kakšne pike?
Prosim?
Pike ... So pike?
Linda, so pike tudi? –Ja, mogoče.
Za številkami. Trenutek.
Kaj mislite?
Res so pike.
Pri prvi številki za drugo cifro,
pri drugi številki pa za prvo.
Linda, pokličem nazaj.
To so geografske koordinate. –Prosim?
To so koordinate. To so navodila za mercedes.
Ne vem, kako to deluje, toda prodajalec je zagotavljal,
da lahko v navigacijski sistem vneseš geografske koordinate.
Dobro. –To imaš v vsej opremi ...
Halo!
Imamo laboratorijski izvid vsebine želodca mrtve ženske.
Derivat ciankalija.
Gre za zastrupitev? –Ja, toda bil je samomor.
Neumnost. Odrezali so ji čeljustne kosti
in odrezali obe roki.
To je bilo po smrti, z njenim soglasjem.
Po moji smrti bo moje telo izpolnilo še najmanj eno nalogo.
Obstaja poslovilni posnetek. Kolegi so ga našli
v stanovanju Schwintowski.
To počnem pri polni zavesti in prostovoljno.
Kdo je bila ta ženska? –Sybille Schwintowski, rojena Thron.
Poročena z lastnikom selitvenega servisa, Philippom Schwintowskim.
Skupaj imata hčer Rebecco.
Hannah?
Schwintowski ... Kdo je to?
Kolegi iz kriminalistične vedo zanj.
Nezakonite stave, oderuška posojila, povezave z mafijo.
V mladosti je bil na sodišču zaradi umora,
a so ga izpustili zaradi pomanjkanja dokazov.
Zadnja leta se je umiril.
Verjetno zaradi žene in hčere. Bil naj bi nežen oče.
Je kaj povedal? So ga zaslišali?
Ne, iščejo ga še, hčer pa tudi.
Brez sledu sta izginila.
Ima ta Schwintowski morda jadrnico?
Ja. Strastni jadralec je, sodeluje na regatah ...
Kako veste?
Profesor? Halo?
Prispeli ste na cilj.
Kje sva?
Pojma nimam. Sredi ničesar.
Ingolf, vi zdaj ostanite v avtu.
Takoj se vrnem, samo malo se bom razgledal.
Ste prepričani, da bi šli sami ven?
Če se ne vrnem v desetih minutah,
pokličite policijo.
Ingolf? Rekel sem, da ostanite v avtu!
Zakaj imaš tako velika stopala?
To hočeš? Te to vzburja?
Hannah ...
Jens, kje je Hannah? Je živa?
Jens. Prosim te.
Prosim te, reci, da je Hannah še živa.
Kako ti je uspelo vse odklopiti?
Mislil sem, da se boš že zdavnaj izključil
iz preiskav. Sicer se držiš pravil.
Kaj to pomeni? Je bil to tvoj načrt?
Razlog za vso to norijo? Da bi me naučil lekcije?
Ja ...
Nevihta ti je šla na roko.
Če je ne bi bilo, ti ne bi uspelo.
Tvoj turški kolega bi že zdavnaj poklical policijo.
Zakaj? Jens, zakaj? Tega ne razumem.
Hannah nima tvoje hčere na vesti. Jaz pa tudi ne.
Ne, ti Lilly nisi ubil. Nje ne.
Zakaj to tako poudarjaš? –Ne gre zate, Paul.
Niti za tvojo hčer.
Ne gre niti za mojo. –Za kaj pa?
On ti bo pojasnil.
Kdo? Tisti Schwintowski? Človek je zločinec, Jens!
Kaj ... Kaj počneš?
Kaj si storil?
Zakaj ... Kaj ... Jens!
Lepo je, da si pri zavesti, Paul.
Ne!
Stoj, ne naprej!
Prinesite mi kovček z mojim orodjem za seciranje.
Ste vi to naredili? –Kovček z orodjem za seciranje!
Marinek je pogoltnil čip. Spraviti ga morava ven,
preden ga želodčna kislina uniči.
Čestitam, profesor Herzfeld!
Če ste prišli do sem, boste kmalu
dobili svojo lekcijo.
Očitno se tokrat niste držali vseh predpisov.
Lagali ste, zamolčali stvari
in zatajili dokaze. Natanko to, kar je Jens takrat hotel od vas.
Čudno. Moje ime je Philipp Schwintowski.
Vi ste ubili mojo hčer.
Ste videli slike v čolnarni? Če Jens ne bi sledil
tisti ničli, ne bi nikoli našel Rebecce.
Tista trapasta sodnica je mislila,
da se lahko posiljevalca otrok 'znova socializira'.
Se strinjate s tem, profesor?
Tudi če bi bilo to mogoče,
si takšne živali zaslužijo ponovno socializacijo?
Ne. Zaslužijo le eno stvar.
Enake muke kot njihove žrtve.
Tista svinja ni bila niti šest tednov na prostosti,
pa je že pograbila mojo Rebecco.
Ga. Schwintowski? Za vašo hčer gre.
Pregledali smo vse kraje, kjer je Marinek sledil Sadlerju.
In našli smo jo.
Vendar prepozno.
Svinja je bila še tam.
Takoj sem hotel Sadlerja mučiti do smrti,
svojim pa naročiti, naj poskrbijo za sodnico.
Potem pa mi je Marinek pojasnil, da je nekaj pomembnejšega
od maščevanja. Gre za sistem, ki storilce spremeni v žrtve,
žrtve pa v storilce. Za sodišča, ki strožje kaznujejo davčne prekrške
kot posiljevalce otrok. Za psihologe, ki spuščajo posiljevalce,
ker so imeli težko otroštvo. Gre za vse državljane
v tej pravljični 'pravni državi'. Za vas gre, profesor!
Imamo kupe pravil, predpisov in členov.
Z njimi je vse postalo kaos.
Počakala sva, dokler Sadler ni okreval.
Marinek mu je prišil odrezan jezik, da nama svinja
ne bi izkrvavela.
Motivirala sva ga in pustila, da je opravil umazano delo.
Sadler in sodnica sta zaslužila smrt.
Jens in jaz
pa sva izgubila vse, zaradi česar je vredno živeti.
Ti pa bi moral dobiti priložnost, da rešiš svojo hčer.
Dober človek si, je rekel Jens.
Toda tudi dobri ljudje delajo napake.
Popraviti jih morajo.
Hannah sva pustila samo s Sadlerjem.
Če jo hočeš najti, sledi beli luči Alcatraza.
Kaj s tem misli? Pa ja ne San Francisco?
Alcatraz je otok.
Helgoland.
Schwintowski blefira.
Jan Erik Sadler vaši hčeri ne more nič več. Mrtev je.
Mrtev leži na patologiji na Helgolandu.
Ja, toda to ni pomembno.
"Hannah sva pustila samo s Sadlerjem" je ...
Preteklik. Dovolj je, da ... Da pustijo Hannah dovolj dolgo
s Sadlerjem ... To ...
On svojim žrtvam opisuje najstrašnejšo smrt
in jim potem da vrv.
Schwintowski se je obesil, to je zadnja sled.
Če Hannah ne najdem dovolj hitro, tudi mene čaka
natanko takšen prizor.
Razumem.
Schwintowski se ne bi ubil, ne da bi se prej maščeval Sadlerju,
ne da bi ga ubil. Nikoli!
Tega se ni trudil prikriti, zato je bilo tudi treba najti Erika.
Kaj pa je s tem časom? –Kaj?
Ta datum je od predvčerajšnjim. –To je gotovo napaka.
Napačna nastavitev. –Zakaj?
Ker je še nocoj na Helgolandu nekdo mojemu prijatelju Enderju
zasadil nož v vrat. Ker je Sadler mrtev,
je bil to lahko samo Schwintowski.
Pridite!
Kaj je? –Nevihta je pojenjala.
Če je tako tudi na morju, je mogoče,
da reševalni helikopter poleti.
Lahko obvestiva oblasti. Vsi storilci so mrtvi.
Morda nama uspe priti, preden se vreme spet ...
Sranje, Jens je razparal gume!
Sranje! Pa zdaj?
Imate rezervo? –Ja, ampak samo eno.
Tako ne bova nikoli prišla nikamor po takem terenu.
Še posebej ne pravočasno. –Imate še ključe?
Niso šli iz mojega žepa.
Noter!
Profesor Herzfeld, vozite globlje v gozd.
Tako je.
Ste se pripeli?
Tako ne bova prišla daleč.
Kratko pot imava!
Nihče ne bo prišel sem, da bi naju rešil.
To veste, ne? –Bi mi povedali,
zakaj ste me na vsak način hoteli spoznati?
To bi bila lahko vaša zadnja priložnost.
Zakaj?
Bi naju radi ubili? –Nekaj takega.
Govorite!
V vmesnem času se je mojih 14 milijonov pomnožilo.
Zdaj je to precej več. In z veliko denarja ...
Pride tudi odgovornost.
Imam sklad, namenjen sodni medicini.
Po vsem svetu! Za množična grobišča gre. Iskal sem direktorja.
Potrebujem direktorja!
Bom razmislil.
Brez skrbi. Nista še minili dve uri.
Poleg tega pa je obljubil.
Še 15 minut. Potem pa ... Potem ...
Potem grem sama.
Kdo je to?
Kaj bi radi od mene?
Danny! Strašiš me. Danny! Si to ti?
Prosim te, nehaj. Nehaj!
Ne ... Nehaj!
Nišem Dammy ...
Dobro. Kaj to pomeni?
To ste namenoma naredili.
To je bila vaša zamisel.
Prosim?
Koordinate. Ko sem prej brskal po navodilih,
sem nekaj odkril. Avto oddaja signal za pomoč
in koordinate, čim se sprožijo zračne blazine.
Resno? –Potem naj bi
v Nemčiji v roku desetih minut
na kraj nesreče poslali reševalno ekipo. Vsa oprema.
Ste najino usodo položili v roke prodajalca avtov?
Proizvajalca. Proizvajalca.
Tu bova zmrznila. Noben reševalec ne bo prišel sem!
Tako je.
Sedem minut.
Kfe je on?
Kaj?
Kfuč!
Lepo povej, spaka!
Kfuč!
Zakaj nifi takoj povedafa?
To je bifa gfda napaka!
Veš, kaj?
Jebi se, Danny!
Nišem Dammy ...
Sranje, sranje, sranje!
Pohiti, profesor!
Presneto, obljubil si!
Pozdravljeni! Jaz sem Paul Herzfeld.
Vodim posebni odbor za kriminal. Moj kolega, Ingolf von Appen.
Udo Bandrupp. Županov sin.
Kako vam lahko pomagam? –"Sledi luči Alcatraza."
Veste, kaj bi to lahko pomenilo?
Ender?
Presneto, Ender ...
Dihaj.
Dihaj!
Ender.
Ne, ne, ne!
Linda ...
Nič več mi ... Nič več mi ne moreš!
Nič več mi ne moreš ... Nič več mi ne moreš!
Linda ...
Poberi se!
Jaz sem, Paul! Paul. Paul Herzfeld.
Kar mirno. Profesor. –Profesor!
Uspelo vam je. –Ja, vse bo v redu. Kar mirno.
Ender ... Morala sem potegniti nož iz njegovega hrbta,
ko naju je on napadel.
Kaj? Kdo? –Danny, Danny ...
Kdo vaju je napadel? Linda! –Ne vem.
Hotel je ključ. Ključ ...
To ni bil Dan ... To ni bil Danny ...
Jebenti Dannyja ...
Ojej!
To ni Jan Sadler. To je Schwintowski.
Kako je to mogoče?
Schwintowski je gotovo naredil nekakšno napako,
ko je hotel ubiti Jana Sadlerja.
Mislil je, da je mrtev,
in ga dal nekam, kjer bi ga morali najti.
Toda ta sploh ni bil mrtev in vrnil se je.
Odrezal mu je jezik in ga prepariral natanko tako,
kot je Schwintowski njega.
Vključno z majico z napisom Erik in jajčkom v grlu.
Gre za vsakega državljana v tej pravljični 'pravni državi'.
Gre za vas, profesor.
Morda je verjel, da bo tako lahko izginil iz javnosti.
Ne vem. Ste kje videli
ključ, o katerem je Linda ves čas govorila?
Župan, kaj je z Alcatrazom?
Tu nimamo zapora.
Morda je nepomembno, toda na Alcatrazu je svetilnik.
Luč se prižge vsakih pet sekund. Tako kot tu.
Ima svetilnik klet?
Pod svetilnika je 20 km dolg sistem bunkerjev.
Postavili so ga nacisti med drugo svetovno vojno.
Dostopa ni,
odkar sta se tam izgubila dva otroka.
Več dni smo ju iskali in ju našli že mrtva.
Cela večnost je minila, odkar sem uporabil te ključe.
Obstaja še kakšen vhod? –Še kakšen? Več sto jih je! To je labirint!
Nekateri hodniki se preprosto končajo v skalah na obali.
Več sto ljudi bi potrebovali, da bi vse preiskali.
Odprite!
Hannah!
Sprašujem se, ali naj ti odrežem klitoris ...
Ali sramne ustnice ...
Presneto!
Kje je moja nagrada?
Hannah!
Ne, ne, ne!
Hannah!
Sem. Tu je nekdo!
Nisem kurbica, drkač!
Hannah!
Nisem kurbica, drkač!
Hannah, hej!
Hej, miška!
Tu sem. Vse je v redu.
Vse je v redu. Vse je v redu.
Ime mi je Rebecca Schwintowski.
Mrzle roke imaš. Povsem podhlajena si.
Cvri se v peklu!
Jo držiš?
Ne, višje!
Jo držiš?
Vse bo v redu. Vse bo v redu.
Vse je v redu.
Konec je.
Profesor Herzfeld?
Linda!
Hej!
Kje si bila? Iskal sem te.
Pakirala sem. Kako je Ender?
Stabilno.
Izvlekel se bo. –Super. Žilav je!
Ja, jaz ...
Linda ...
Rešila si mojo hčer.
Zakaj pa zdaj to? –"Zakaj pa zdaj to?"
Ja. –Kje naj začnem?
V stripu, ki ga bom pripravila po teh dogodkih,
ne boš najlepše izpadel.
Bo pa velika uspešnica, to ti zagotavljam.
Nekoč mi boš hvaležna.
Pazi, še enkrat te bom. –Ne, ne.
Kaj boš zdaj? –Domov grem.
Nekaj stvari moram rešiti.
Danny? –Zdaj me bo spoznal.
Odvetnica je rekla, da nam bolna sporočila lahko celo pomagajo.
Hvala, Linda.
Se vidiva.
Hej!
Pazi na malo. Ne bom ti spet pomagala.
Prav.
Pazil bom nanjo.
Linda!
Ste prepričani,
da ne bi šli raje z ladjo?
Ne, tako bomo čez dve uri že doma.
Trupla bodo prepeljali v Berlin na sodno medicino.
Oče se je vedno bolje počutil ob mrtvih
kot živih.
Jana Sadlerja iščejo po celem otoku.
Ne bo pobegnil.
Vem, da ga bodo dobili.
Ne bi šli raje z nami? Vaš avto je ...
Brez skrbi, v Cuxhavenu me že čaka novi.
V tisto čudo pa me deset konjev ne bi več zvleklo!
Ingolf ...
Najlepša hvala.
Hvala za vse. Se slišiva.
Umakni se!
Dol! Daj!
MEDIATRANSLATIONS